Blackwing – planet som bara väger 300 kilo
![](/polopoly_fs/1.898322.1599188596!/image/dragblackwingny.jpg)
Niklas Anderberg älskade att bygga modellplan som barn.
Efter att ha utbildat sig vid KTH, jobbat i vindtunnel i USA och arbetat med Jas Gripen på Saab lever han nu sin pojkdröm.
Hans företag Blackwing är den första tillverkaren av civila flygplan i Sverige på decennier.
Det var aldrig någon tvekan om att Niklas Anderberg skulle gå farkostteknik med inriktning mot flygteknik på KTH.
– Det var det enda alternativet för mig om jag skulle bli civilingenjör, berättar han i sin flygplansfabrik i Eslöv.
Här står flera små flygplan i olika färger som är på väg att färdigställas på fabriksgolvet.
Egentligen drömde Niklas Anderberg om att bli stridspilot, ända sedan han som femåring hade fått testa att flyga segelflygplan.
– Det fanns ett flygfält intill vår sommarstuga i Skåne så mina föräldrar ordnade så att jag fick provåka och sedan var jag fast.
Men med flera tusen sökande till ett fåtal platser var det nästan omöjligt att komma in på stridspilotutbildningen. Niklas Anderberg valde det näst bästa alternativet och utbildade sig för att kunna bygga flygplan istället.
![](/polopoly_fs/1.905771.1599186419!/image/blackwingfenabrod.jpg)
Efter fyra år på farkostteknik åkte han till USA 1997, för att göra sitt examensjobb vid University of Arizona i Tucson.
– Jag utvecklade en ny typ av vingprofil. Men när mitt examensarbete var klart fick jag fortsätta med vindtunnelprov på V22-Osprey, ett projekt för Boeing.
– Det växte snabbt och till sist var det tio personer som arbetade med projektet. Då kände jag att det hade blivit alltför industriellt, så år 2000 åkte jag hem till Sverige igen och började arbeta för Saab i Linköping.
Vid sidan av sitt ordinarie arbete med Jas Gripen extraknäckte Niklas Anderberg med ett flygplansprojekt som ursprungligen hade initierats vid KTH, men sedan flyttats över till Saab.
Tanken var att flygplanstekniker skulle arbeta med flygplanet vid Saabs industriskola. Niklas Anderberg fick uppdraget att sammanställa en grupp som skulle bygga färdigt planet.
– Under tre års tid gick jag till jobbet redan klockan sju för att jobba med planet fram till klockan nio, då jag började mitt vanliga arbete. Till sist tog jag tjänstledigt ett år för att få det klart.
![](/polopoly_fs/1.905776.1599183169!/image/blackwingvingebrod.jpg)
Då var Saab som företag inte längre intresserat så Niklas Anderberg tog projektet till Blekinge där han byggde klart planet.
Till sist hamnade det i en hangar i Landskrona. 2007 stod den första Blackwing-prototypen äntligen klar.
– När vi provflög det visade det sig att stjärtpartiet inte fungerade optimalt, så vi fick designa om det. I slutändan har planet ganska litet gemensamt med ursprungsritningen från KTH. Där kallades flygplanet för Osqavia med vingprofilen Redwing.
Blackwing är ett tvåsitsigt plan, byggt 100 procent i kolfiber och är ultralätt. Det väger 300 kilo utan passagerare.
Planet är lätt att manövrera och går att landa med på minsta lilla gräsplätt eftersom det bara går 65 kilometer i timmen vid start och landning.
Maxhastigheten är 311 kilometer i timmen och Blackwing flygs på en maxhöjd på 3000 meter.
– Det är ett väldigt lättmanövrerat plan vilket gör att nästan vem som helst med 20 timmars flygutbildning som har tagit ett flygcertifikat kan flyga det, berättar Niklas Anderberg.
Sommaren 2018 levererades det första planet till kund. Prislappen var 1,5 miljoner kronor.
Sedan 2016 har Niklas Anderberg övergett sitt arbete som konsult och arbetar uteslutande med Blackwing.
Han har tio anställda vid fabriken i Eslöv. De arbetar med att leverera 20 beställda flygplan. Just nu jobbar de med plan nummer tolv i fabriken.
– Hälften av beställningarna kommer från företag och hälften från privatpersoner. Det är ganska många tyskar som snabbt vill åka ner till sina sommarställen i södra Frankrike som har köpt planet.
– De tycker att det är smidigt att kunna flyga ner i 270 kilometer i timmen. När jag levererar plan till södra Tyskland tar det mindre än fyra timmar att flyga dit från Eslöv.
Företaget Blackwing har totalt tagit in 16 miljoner kronor i riskkapital för att kunna bygga planen. Efter att det tionde planet är levererat beräknas företaget kunna gå med vinst, förmodligen sker det nästa år, 2019.
I framtiden finns också planer på att göra flygplanen helt miljövänliga. I stället för motorn kommer det då att sitta ett batteri i planet som laddas under två timmar nere på marken. Det innebär förmodligen att planen blir ännu lättare, kanske kommer de bara att väga 250 kilo utan passagerare och batteri.
– Fördelen med eldrift är att det blir billigare. För flygklubbar är det en stor fördel att slippa bränslekostnader som annars är en stor utgiftspost, säger Niklas Anderberg.
Dessutom ger det mindre buller, billigare drift och det blir mindre rörliga delar i planet. Nackdelen kan vara att det inte alltid finns tillräcklig strömförsörjning tillgänglig, att batterier måste bytas och att tiden på marken blir längre. Inköpskostnaden blir också något högre.
![](/polopoly_fs/1.905777.1599187566!/image/blackwingniklasarkitekt.jpg)
Niklas Anderberg hoppas kunna få elen från förnyelsebara energikällor som solenergi och vindkraft så att flygplanen blir helt miljövänliga.
– Om fem år tror jag att vi kan leverera de första flygplanen som går på el.
Redan nu är Blackwing uppmärksammat utomlands. 2016 belönades planet både med Flieger Award och Red Dot Design Award i Tyskland.
– Det var häftigt att bli uppropade tillsammans med Ferrari och Airbus i designklassen, inte minst var det roligt för vår designer Verena Knaust.
Niklas Anderberg känner att han lever samma pojkdröm som när han som tolvåring satt på sitt rum och byggde modellflygplan.
Och hade han inte fru och en dotter på tio år och en son på fem år skulle han alltså förmodligen aldrig lämna jobbet.
– Jag går till jobbet med ett leende på läpparna varje dag och det tror jag är få förunnat.
Kanske blev det här jobbet till och med bättre än att vara stridspilot i slutändan.
– Jag tror faktiskt det. Nu får jag utveckla något helt eget. Det är jätteroligt.
Text Ann-Katrin Öhman
Foto Håkan Lindgren, Blackwing
KTH Magazine 30 OKTOBER, 2018